Bár a Marvel vezetősége jó alapanyaggal dolgozott és az időzítés is megfelelő volt, a Daredevil mozifilmet saját középszerűsége gáncsolta el - és persze Ben Afffleck Arany Málnát érő alakítása.
Ideális körülmények
Pedig úgy tűnt, a körülmények ideálisak, és minden adott, hogy a Daredevil, a fenegyerek (2002) hatalmas siker legyen, az első a soron következő Daredevil filmek hosszú és jövedelmező sorában. Bár a DC Comics már korábban beindította a Batman filmeket, most a Marvel volt soron, és úgy tűnt, nem tudnak hibázni. A Penge (1998 ), X-Men - A kívülállók (2000) és a Pókember (2002 ) nem csak önmagában volt siker, de
mindegyik egy-egy franchise első darabja is volt, amikre lehetett építeni ,
amelyek képregényrajongók kockákon túl is találtak nézőket és közönségfilmek egy új típusát hozták meg. Ilyen lehetett volna Matt Murdock, vagyis a Daredevil pont 20 éve elindult története is, de mint tudjuk, nem lett az.
![](https://media.port.hu/images/001/550/114.webp?136755609)
A számok magukért beszélnek
Daredevil persze már korábban is létezett, a figura 1964 áprilisában látta meg a napvilágot Stan Lee , Bill Everett és Jack Kirby közös erőfeszítéseként, majd 1979-től nem más, mint Frank Miller lett a felelőse – először csak rajzolóként, majd íróként is, miután kitúrta kollégáját, Roger McKenzie-t, aki szerinte nem volt elég belemenős. Miller neve pedig az éjsötét hangulatot és a véres erőszakot garantálja – feltehetőleg ezt várták el a rajongók is, de Avi Arad, a Marvel akkori atyaúristene szélesebb közönségben, illetve felhőtlenebb hangulatban gondolkodott, és rengeteg dolgot kivágatott Mark Steven Johnson rendező első verziójából – ezek aztán részben bekerültek a korhatáros rendezői változat DVD kiadásba, amit sokan dicsérnek.
Arad számítása első blikkre bevált:
a film a nyitó hétvégén tarolt, 40.3 millió dollárt hozott csak Észak-Amerikában, csakhogy ezután zuhanni kezdett. Végül $179.2 milliót jött össze a $78 milliós költségvetéshez képest, ami első blikkre nem rossz, de nem elég sok. A Pókember például 825 milliót hozott a befektetett 139 millió dollárhoz képest.
![](https://media.port.hu/images/000/053/388.jpg?1789793446)
Mi lehetett a gond?
A Daredevil vegyes, de inkább negatív kritikákat kapott, a konszenzus az volt, hogy nagyon lapos, nagyon átlagos, semmiféle kockázatot nem vállaló eredettörténet. Eredettörténettel pedig teli a padlás, hiszen a Marvel pont abban a szakaszban volt, hogy futószalagon gyártotta szuperhősei eredettörténeteit, majd dobálta utánuk a második részeket.
A minőségért nyilván nem csak a filmet újravágató producer felelt,
hanem a rendező is, aki, lássuk be, nem számított sosem élvonalbelinek – Johnson következő „nagy durranása” A szellemlovas (2007) volt. És talán az sem segített, hogy sikerült egy olyan színészt megtenni főszereplőnek, akin könnyen találtak fogást a kritikusok: Ben Affleck ekkor már két Arany Málnával dicsekedhetett – az első kettőt A felejtés bére és a Gengszter románc hozta meg, ezért a szerepért járt a harmadik. Bár Affleck saját bevallása szerint óriási Daredevil rajongó volt – persze mind ezt mondja! -, mégsem tudta kellő átéléssel hozni a karaktert, sőt, helyenként nevetséges is volt. Utólag azt mondta, megalázó volt szuperhős kosztümben bohóckodnia, és soha többet nem csinál ilyet. Naná, hogy csinált! Csak jobban.
![](https://media.port.hu/images/001/550/112.webp?1873306812)
Az időzítés is számít
Mint tudjuk, 13 évvel később Affleck lett a Denevérember a Batman Superman ellen - Az igazság hajnalában (2016), egy jól kidolgozott, 250-300 millió dolláros költségvetésű IGAZI közönségfilmben, Matt Murdock pedig saját sorozatot kapott Daredevil (2015) címmel a Netflixen, ami három évadot élt meg és az első crossover széria lett a Marvel kisképernyős moziverzumában. Mindkét eset azt mutatja, hogy igenis lett volt igény az igazságosztó vak ügyvéd karakterének megfilmesítésére, Affleck pedig, ha akar, tud szuperhős alapanyag lenni – csak hát tudni kell jól csinálni. Merthogy a Daredevil, a fenegyerek (2002) annyira rossz sajtót generált, hogy az magával rántotta a jobb sorsra érdemes spinoff filmet, az Elektrát (2005) – Elektra Natchios (Jennifer Garner) Daredevil ellensége, majd szerelme volt, akit ugyan megöltek a filmben, de a folytatásban visszahozták. A szakmán belül úgy tartják, az Elektra – és persze a majdnem ugyanekkor kijött A Macskanő – felelt azért, hogy a következő tíz évvel még bottal sem merték megpiszkálni a női szuperhős karaktereket, legalábbis szóló alakításban.
![](https://media.port.hu/images/000/044/776.jpg?882972028)
Rossz példa maradt
Van persze más szuperhősfilm is, ami becsődölt, Ryan Reynolds szívesen élcelődik a Zöld Lámpáson, aztán ott volt a félresikerült Fantasztikus Négyes is, és még sorolhatnánk, de azok legalább rosszak lettek. A Daredevil végzetet a saját középszerűsége volt, aminek a monotonitását csak Colin Farrell és Michael Clarke Duncan szörnyű ripacskodása törte meg időnként. Ők ketten a mesterlövész Bullseye-ként és a behemót Kingpinként azt is megmutatták, hogyan NE csináljunk szupergonoszt!